[Minia šnibždasi]
[Aikteli] Tai ji! Aš žinau tai ji! Ji nori mums kažką pasakyti!
- Mes turim ką nors daryti! - [Vyras] Sėskis!
- [Moteris] Prašau! - Ei!
[Minia ginčijasi]
[Minia plepasi]
Didžiojo Imperatoriaus vardu ir Vienos miesto vardu...
- Aš areštuoju Eduardai Abramovicz... - [Minia aikteli]
taip pat žinoma kaip Ilizionistas Eisenheim...
- kaltinamas viešu drumstimu... - [Rėkauja]
Šarlatanizmu ir gąsdinimais imperijai!
- [Moteris] Atstokit nuo jo! - [Šauksmai Tęsiasi]
Jie jį areštuoja! Jie areštuoja Eisnheimą!
[Vyrų Šauksmai]
Vyriausias inspektorius Uhl.
[Durys užsidaro]
- Jūs veluojate. - Aš atsiprašau, Jūsų didenybe.
Aš rūpinausi neaiškiais bylos reikalais.
- Vis dar yra neaiškių galų? - Labai nedaug.
Ar jis tai padarė vėl?
Kaip jis tai padaro?
Aš bijau, jog aš vis dar nežinau.
Ar tu jo paklausei?
Šiuo metu jis nešneka.
Aš užtikrinas jūs turite... metodų...
tokiam atvejui.
Aš noriu, kad tu užbaigtum savo darbą.
Kažką juk radote apie jį.
Kažka iš jo praeities?
Taip. Taip, aš manau aš turiu.
[Pasakoja] Tiesa pasakius, mes žinom viską apie jį.
Mes šnekėjome beveik su kiekvienu kas jį kadanors pažinojo.
Man pasakojo, kai jis buvo berniukas jis turėjo netikėtą susitikimą...
su keliaujančiu magu.
[Vyras] Berniukas.
[Ah] Pasakojo] Pagal viena istorijos versija tai buvo tas pats vyras...
tada pradingo...
kartu su medžiu.
Kas iš tiesų žino kaip buvo?
Žmonės pradejo manyti, jog jis turėjo kažkokių ypatingų galių...
ar mažų mažiausiai jis buvo truputi kitoks.
Ir tada jis sutiko ją.
- [Berniukas] Tik neišmesk - [Berniukas #2] Atsargiai, tu apvirsi.
- Pamesk, tu mėšlagaudi. - Oh! Saugokis tuos duobelės, skersgatvių žiurke!
- Pamesk! - Na gi.
[Berniukai kikena]
[Eisenheim] Pasirink kortą.
Įdėk ją atgal į kaladę.
Dabar stebėk.
[Durys Atsidaro]
Hercogiene von Teschen, jūs negalite būti tokioje vietoje. Jie valstiečiai.
Prisimink kas esi.
[Pasakoja] Ji buvo pargabenta atgal į pilį...
ir jiems buvo uždrausta vėl pasimatyti.
Bet greitai, jie tik tai ir darė.
Per sekančius kelis metus, jie visad atrasdavo būdų kaip pabūti kartu.
- Paskubėk, na gi. - [Abu Kikena]
[Girgdža durys]
[Eisenheim] Kinijoje, gyvena toks magas, kuris gali bet ką pradanginti-
namą, vagoną, bet ką.
Mes aplankysim jį. Jie mūsų nesustabdys jei mes norime būti drauge.
Jie niekad mūsų nesuras.
Ar tu prižadi, kad pasiimsi mane kartu?
Viena dieną, būtinai.
Vieną dieną, mes drauge pabėgsime.
Mes pranyksime.
[Švelnus tapšnojimas]
Yra paslaptingas būdas kaip jį atidaryti.
Aš norėjau nuotraukėlės.
[Girdisi Žingsniai]
Sofi, ar tu ten?
- Mes turime paskubėti! Jie ateina! - [Vyras] Hercogiene von Teschen!
- [Durys užsidaro] - Hercogiene von Teschen!
- [Vyras #2] Hercogiene von Teschen!
Pradangink mus. Pradangink mus.
[Vyras] Hercogiene von Teschen!
[Girdisi Žingsniai]
Stok. Stok
[Durys atsidaro]
- Nieko nedarykite. - Eime!
- Paleiskit mane. Paleisk! - Tavo tėvas taves laukia.
- [Sofi] Paleisk! - Ne!
- Eduardaiai! - Prasau, paleisk!
- Ne! - Paleisk mane!
Paleiskit ją, prašau!
- Paleisk! Liaukis! - Sofi!
Eduardai!
- Sofi! - Eduardai!
Sofi. [Steni]
[Vyras] Palik ją ramybėje, arba sekantį kartą...
mes areštuosime tave ir tavo šeimą.
[Pasakoja] Kas nutiko toliau, niekas nežino.
Mes žinome, jog jis keliavo aplink pasaulį...
jog jis pradėjo rodyti savo magiją viešai...
jog jis pasikeitė savo vardą į Eisenheim.
Ir tada, beveik po 15 metų...
jis pasirodė Vienoje.
[Vyras] Gyvybė ir mirtis...
erdvė ir laikas...
likimas ir laimė.
Tai yra visatos galios.
Šįvakar, ponios ir ponai...
Aš jums pristatau vyrą, kuris atskleidė šias paslaptis.
Iš tolimiausių pasaulio kampelių...
kur juodieji menai vis dar gyvuoja...
jis grįžta pas mus, kad parodytų...
kaip gamta ir jos taisyklės gali būtų palenktos.
Aš pristatau jums... Eisenheim.
[Plojimai]
- [Varnos kranksi] - [Minia Aikteli]
Ar galėčiau iš ko nors pasiskolinti nosinaitę?
Jūs, ponia.
Ačiū.
Ah, lukterkit.
Dabar, jei galėtumėt.
Aš norėčiau tęsti laiko egzaminavimą.
Nuo to momento kai mes ateinam į šį gyvenimą, mes juntame jo įtaką.
Mes matuojam jį ir žymim, bet negalim jam nepaklusti.
Mes nes negalime jo pagreitinti ar sulėtinti.
O gal vis dėlto?
Ar gi mes visi to nepajutome...
jog gražus momentas prabėgo per greitai...
ir norėjome, priversti jį tęstis?
[Minia aikteli]
Ar pajutome koks jis lėtas, nuobodžią dieną...
ir norėjome, kad galėtume jį šiek tiek pagreitinti?
[Minia Murm]
[Murmesys Tęsiasi]
[Plojimai]
Aš jus užtikrinu, jie gan tikri.
[Vyras] Ar jie tikri? Pažiurekim.
Ir jūs, ponia, kur jūsų nosinaitė?
[Murmesys]
[Minia aikteli]
[Plojimai]
Bravo!
Labai gerai.
[Berniukas] Prašau, duokit mums ką nors, prašau.
- Prašau, duokit mums ką nors. Prašau. - Kas čia dabar?
Mes biedni.
- Ar tu manai esąs biednas? - Taip.
Aš noriu tau kai ką parodyti.
Tu neesi biednas.
Tu turi viską ko tau reikia, štai čia.
Ačiū.
Ir tai tavo.
- Tai taip pat. - [Aikteli]
- [Monetos Džerška Ant Žemės] - [Berniukai Aikteli]
Aš turiu stebuklingąją!
- Labas rytas. - Labas rytas.
- Kavos? - Ne.
- Strudelio? Turiu du. - Nieko, ačiū.
Tu atrodai labai savim patenkintas. Kokie reikalai su pinigais?
- Neblogai. Trys ketvirčiai namo. - Puikiai pasidarbuota.
Bet mes uždirbsim dar daugiau. Paklausyk.
Klausyk. "Nėra įrodymų, jog jo keisti pasirodymai...
"atskiria jį nuo kitų scenos magų.
"Kai kurie jo efektai peržengia paprastas iliuzijas...
"ir artėja prie meno srities.
Jis labai jaunas, kad galėtų būti toks meistriškas."
Ar matai? Mes apkrausim namus šia ažvalga.
Mes uždirbsim daugiau pinigų, nei tu kada nors svajojai.
[Vyras] Bet jei tai buvo mechanika.
Galbūt jis buvo tai įviniojęs į kokią žievę?
Na žinoma, aš buvau apie tai pagalvojęs.
Tai drugeliai, kuriuos bandau suprasti.
Oh, dėl Pito ramybės. Nematomas laidas.
Per daug akivaizdu. Kiek vyrų paruošiai šiam vakarui?
Turim aštuonis vyrus viduje, kitus aštuonis išorėje.
Galbūt galėsi pažiūrėti dar kartąk į savo drugelius.
Mmm.
- [Vyras] Įeikit. - Patikrinkit paskutines eiles.
- Tu! Nieko neliesk! - [Beldžia į stalą]
- Padėk tai! - Ah, Herr Eisenheim.
Kas jūs esate ir ką jūs darote?
Aš vyresnis inspektorius Walteris Uhl ir aš žvalgausi po jūsų teatrą.
Aš mačiau jūsų pasirodymą. Labai įspūdinga.
- Labai įspudinga. - Kaip mes galėtume jums pagelbėti, Inspektoriau?
Jūs būsite pamalonintas sužinojęs, jog princas...
ruošiasi aplankyti jus šįvakar ir pamatyti jūsų pasirodymą.
- Princas? - Taip!
Tad, akivaizdu, jog mes turime apžiūrėti teatrą.
Manau jis per mažas žudikui, ar ne?
[Kikena] Taip, apelsino medis.
Žinot, man teko matyt panašių dalykų prieš tai...
bet tokio niekada.
- Nepakartojama. - Ačiū.
Aš vis svarsčiau kaip tai galėtų veikti...
ypač kaip drugeliai skrenda.
Aš jums prižadu, jūsų paslaptis liks saugi.
Vis dėlto aš juk esu teisėtvarkos sergėtojas ir truputi pats burtininkas.
- Iš tiesų? - Taip.
Triukai su kortom, monetom rankos vikrumas, taip.
Hmm.
bet nieko ypatingo. Galbūtų jūs duosite man patarimą.
Taip, žinoma.
Aš tau parodysiu, kurį aš labai mėgstu Ar jūs lošėjas?
- Progai pasitaikius, taip. - Aš statau apelsino medžio paslaptį...
jog galiu atspėti kurioje rankoje jį laikote kiekvieną kartą.
Excellent.
Įdėkite jį į savo kumštį, pridėkite ranką prie savo kaktos...
susikoncentruokite ir įsivaizduokite jo vaizdą.
- Taip. - Pasirengęs?
- Taip. - Ištieskite rankas prieš save.
Jis jūsų kairėje.
- Na žinot- - Laimingas spėjimas, galbūt.
Jūs turite bendrininką, kuris jums duoda ženklą.
- Ne. Tai daug paprasčiau negu tai. - Uh-huh.
Kai jūs pakeliate savo ranką prie galvos, kraujas iš jos išbėga.
Ji bus išbalusi kiekvienąkart.
Ah. Ah, man tai labai patinka.
Prašau paimkite tai su mano komplimentais.
Na, ačiū. Eh, išbėga kraujas.
- Dabar, Inspektoriau... - [Kikena]
jei jūs neprieštaraujate, aš turiu pasiruošti šio vakaro vaidmeniui.
Ah. [Kikena]
[Plepa]
[Skelbėjas] Prašau pagerbti jo Didenybę...
Princą Leopoldą.
[Minia ploja]
[Minia Aikteli]
Aš pamaniau mes galėtume baigti šį vakarą diskutuodami apie sielą.
Visos didžiosios religijos...
kalba apie sielos ištvermę anapus gyvenimo.
Tai, ką reiškia... mirti?
Man reikia savanorio iš publikos.
Kas nors kas nebijo mirti.
Prašau, kas nors?
Aš jums prižadu, tragedija jūsų neištiks.
[Minia Murma]
[Murmesys Tęsiasi]
Man garbė, Hercogiene von Teschen.
Ar jūs mane pažįstate?
Ne.
Jūs gan tikra mes niekada nebuvome susitike prieš tai?
Žinoma, be jokios abejonės.
Dabar prašau žiūrėkit tiesiai man į akis.
Niekur kitur nežiūrėkit.
Pamojuok sau.
Apsisuk ratu.
Dabar nusilenk sau.
[Minia Juokiasi]
[Minia Aikteli]
- [Minia Aikteli] - [Moteris suklykia]
Šalin.
[Minia Aikteli]
[Plepa]
Jūs jiems patikot. Jie jūsų laukia beveik penkias minutes.
Jūsų Didenybe, ar galėčiau pristatyti Ilizionistą Eisenheim?
[Plojimai]
- Puikiai padirbėta. - Ačiū, kad atvykot. Viliuosi jums patiko.
Oh, mums labiau nei patiko.
Sukėlė didelę diskusiją tarp mūsų, ar ne?
Žinoma tik ne dėl jūsų asistentės, Hercogienės von Teschen.
Berods palikot ją be žodžių. Darbas savaime.
- Ar jūs ją užhipnotizavote? - Tam tikra prasme.
- Aš norėčiau išmokti šį triuką. - [vyrai Juokiasi]
Rainierius mano jog jūs turite atgamtiškų galių.
Ar jūs pripažįstate antgamtiškas jėgas?
Aš niekad taip nesakiau.
- Tada jūs nesupyktumėte už klausimą. - Na gi negadinkime nuotaikos.
[Leopoldas] Jums nereikia atskleisti visko ko aš negaliu atspėti.
Kaip jūs norite.
Jūsų asistentai yra už veidrodžio...
kažkur, užsidėję apdarus, žinoma.
Šviesos rėme galbūt, kad juos apšviestu, ar kampiniai veidrodžiai?
Tai būtų vienas iš būdų.
Aš manau, aš suprantu viską, išskyrus tą vaiduoklį.
Tai buvo tikrai, tikrai šaunu.
Kitas pasirodymas galbūt?
Jūs privalote atvykti į Hofburgą sekantį kartą. Mes padarysime vakarienę.
Tai bus mano malonė.
[Leopoldas] Tebūnie.
Sofi?
Ir mes surinksime savo geriausius protus sekantį kartą.
Tada jūs tikrai turėsite pasidarbuoti.
Tada, aš paruošiu ką nors specialaus.
Galbūt, aš priversiu jūs pranykti.
O Dieve. Kai jis ją parinko iš savanorių...
Aš užgirdau krentančių ant manęs pinigų garsą.
Kiekviena Vienos ponia dabar norės užlipti ten su tavimi.
- Mmm. - Koks pasirodėlis.
Jo tėvas būtų miręs jei būtų pamatęs tokį pasirodymą.
- Ji neatrodė per daug laiminga irgi. - Geriau jau ji prie to pripranta.
- Kaip tai? - Sakoma ji greitai už jos ištekės.
- Tikrai? - Manau šansas didelis, jei klausi manęs.
- Kodėl? - Jis mėgsta savo draugės draugams...
kartais gerai įkrėsti.
Žmonės sako, jog jis pastūmė vieną iš jų iš balkono.
kad pridengtų jos sumušimus, kuriuos jis jai paliko.
Herr Eisenheimui.
[Arklių pėdos kaukši]
Labas, Sofi.
Kai aš buvau ant scenos, tu mane iškart atpažinai.
Man prireikė momento...
bet, taip, žinoma atpažinau.
Galėjai ka nors pasakyti.
Pamaniau, būtum išaiškinus anksčiau ar vėliau.
Žinoma, kad būčiau.
Būčiau atėjusi sekantį vakarą, buvusi savanore...
užlipusi ant scenos ir pasakius "Labas".
Ir tada tu tikrai būtum greitai sureagavęs.
Aš įtariu taip ir būtų buvę.
Aš nesuprantu kodėl.
Galbūt dėl tos pačios priežasties, tu manai yra išmintinga susitikti karietoje.
Tai tik žaidimas, kurį aš turiu žaisti su jais.
Aš visur esu sekama. Tai- Tai turėtų būti, kad mane apsaugoti.
Taip.
Tai, aš girdžiu jau sveikinimus.
Dėl ko?
Jie sako tu greit būsi princesė.
- Tai visai dar nenuspręsta. - Ah.
Žinoma, visai aišku
Mes pažįstam vienas kiti jau daug metų, ir žinoma mūsų šeimos.
Jis labai protingas.
[Sofi] Net per daug protingas
Žinai, tu esi laimingas...
kad išsivadavai laisvę, kaip tu tai padarei.
Dažnai svajoju, kad aš-
Svajojai ką?
Svajojau vėl tave pamatyti.
Ir dabar pamatei.
Taip, dabar pamačiau.
Aš laukiu, kada galėsiu tave vėl pamatyti Hofburge.
Iki tol.
[Durys atsidaro]
[Durys užsidaro]
Štai Hercogienės von Teschen ataskaita.
Mmm. Kas nors įdomaus?
Pats pažiūrėk.
[Atsikrenkščia]
Magas?
Jie pusvalandį važinėjosi kartu.
Tada jis išlipo prie teatro.
Ką norėtum, kad mes darytume?
Prisijunksi išgert?
Prašau.
Norėtum ką nors suvalgyt ar išgert, hm?
- Ne, ačiū. - Herr Eisenheim...
Aš užduosiu tau klausimą...
kuris gali pasirodyti nedraugiškas...
bet iš tiesų, jis toks yra. [Atsikrenkščia]
Kas jus sieja su Hercogienė von Teschen?
Jūs teisus, jis neatrodo draugiškas.
Oh, bet tai ir yra mano mintis.
Matai, kai kiti gali teisti...
atsargus karietos pasvažinėjimas kaip tai galėjo pasirodyti...
Aš norėčiau sužinoti, kaip ten buvo iš tiesų.
Na gerai. Mes pažįstami nuo vaikystės.
Pažįstami?
Vaikystės draugai.
Mano tėvas buvo stalius.
- Jis gamino baldus jos šeimai. - [Kikena]
Aišku, staliaus sūnus, pažįstamas su-
- Ar buvo kokių nusiskundimų? - Oh, ne, ne. Jei būtų nusiskundimų...
Mes turėtume visai kitokio tipo šnekėkesį.
Taip. Jis jumis pasitiki dėl tokių dalykų, ar ne?
Pone, aš paprastas tarnautojas.
Aš girdėjau visai ne tai
Aš girdėjau jūs greitai tapsite policijos vadu.
- Galbūt Vienos meru? Partijos sekretoriu? - Bet kokiu jo įgeidžiu.
Geriau tikėkis, kad jis nepanaikins parlamento iki tol, kol ten nusigausi.
Princas turi gerų idėjų, bet jis bus puikus imperoras.
Sakoma, tu gerai bendradarbiauji su juo, tad manau tau viskas bus gerai.
Žiūrėk. Taip, iš tiesų, jie sako aš gerai bendradarbiauju su princu.
Bet paprasta tiesą yra, Herr Eiseinheime, aš esu mėsininko sūnus.
Jis yra imperijos įpėdinis Kaip arti mes galim būti prie tokio kaip jis?
Hmm? Ar supranti ką sakau?
Neapsigauk, jog gali žaisti žaidimus su jais.
Aš tarnavau jau...
daug, daug metų...
ir galiu tau užtikrintai pasakyti...
nėra jokio triuko, kurio jie dar nematė.
Tai neverta.
Mano svečias šį vakarą...
visai nėra cirkininkas, greičiau burtininkas...
Kuris pardavė savo siela velniui...
kad gautų nešventas galias.
Ar bent jau kai kurie iš mūsų draugų čia, verčia mus taip manyti.
- [Visi juokiasi] - Bet nebijokit.
Viską galima ir bus paaiškinta.
- Visos paslaptys atskleistos. - [Vyras] Klausykit! Klausykit!
[Vyras #2] Gerai pasakyta! gerai pasakyta!
[Minia Aikteli]
- [Vyras] Ar tai imperatorius? - [Vyras #2] Ah, taip, tavo tėvas.
Aš nemaniau jis buvo kviestas.
[Vyras] Bravo.
Teisingas, seno žmogaus gerbimas.
- Žinoma, per modernus stilius kaip jam. - [Juokas]
Aš bijau, neesu geras tapytojas.
Tiesa. Teptuko žymių šiame paveiksle nesimato.
Tai puikiai matosi.
Tad kad išgauti spalvas...
matyt, kažkokios rūšies chemikalas turi poveikį.
Koks nors purkštuvas tavo rankovėje?
- Ar galėčiau? - Jei manote, tai būtina.
- Žinoma. - Oh, leisk vyrui tęsti savo pasirodymą.
Nori, kad tiesiog sedėčiau, kai tai taip akivaizdu?
- [Kvatoja] - Taip.
Jis norėjo jus apgauti. Aš bandau jus apšviesti.
Kas yra kilnesnis tikslas?
Prašau... ar galėtumėt įjungti šviesas...
kad Jo Didenybė, galėtų geriau matyti?
- [Vyras] Matai, Leopoldai, tęskime pasirodymą. - [Man #2] Klausyk! Klausyk!
- Na gi, Leopoldai. - Paskubėk.
[Leopoldas] Puiku. Aš siūlau iššūkį.
Kodėl gi nenustebinus mūsų...
jei gali...
be jokių... įtaisų?
Kaip panorėsite.
Jūsų kardas labai gražus.
Ar galėčiau jį pamatyti?
Žinoma.
Ar galėčiau?
Iš kur trykšta galia?
Meistriškumo ar likimo, ar dieviškos teisės?
Mes visi žinome Excaliburo kardo istoriją.
Excaliburo ašmenys buvo akmenyje...
ir ten jie pasiliko.
[Minia Murma]
Daug nusipelniusių riterių bandė ištraukti kardą iš akmens.
Tik Artūrui pasisekė...
įrodydamas savo teisę valdyti.
Kas gali paimti šį kardą?
Jūs, sere, ar galite paimti kardą?
[Steni]
[Išsibarstęs Juokas]
Jokio siurprizo.
- [Minia juokiasi] - Galbūt jūs, sere.
- Per daug nekantrus, pusbroli. - [Juokas]
[Vyras] Na gi. Tu tai gali.
- [Moteris] Tu gali! Tu gali! - [Vyras #2] Na gi!
[Minia Šauksmai]
[Steni]
Tu ilgai gyvensi.
Ačiū už jūsų silpnybes.
[Plojimai]
Na gi. Jei tu negali ištraukti, tu niekada nebūsi imperatorium.
- Tavo tėvas gyvens iki 100 metų - [Kvatojimas]
[Steni]
Kardas, teisėtam savininkui!
[Plojimai]
Šiam vakarui, užteks šio lengvo pasirodymo.
Dėl rimtesnės diskusijos, prisijunkit kartu išgert.
[Minia ploja]
Uždaryk jį.
Na, jis labai populiarus, Jūsų didenybe.
Aš užtikrintas, tu rasi būda.
- Ka tu jam padarei? - Aš jam suteikiau tai ko jis prašė.
Kas tave apsėdo taip kvailai pasielgti?
[Moteris] Hercogiene von Teschen, jūs privalote eiti kartu, mano brangioji.
Mes nenorime princo versti jūsų laukti.
- Ar tau patiko pasirodymas? - Jis buvo puikus, ar ne?
Jis buvo įdomus.
[Kanopų Artėjimas]
Kas tau pasakė, kur mane rasti?
Tavo vadybininkas. Aš jam pasakiau, jei jis nori likti Vienoje, jums reikalinga mano pagalba.
Ah, tai mane ištrems iš miesto, ar ne?
- Puiku. Aš tuo mėgausiuos. - Liaukis!
Aš atėjau, kad tau padėčiau.
Kodėl? Kodėl tau turėtų rupėti, kas man dabar nutiks?
Tu buvai mano draugas. Aš esu tavo draugė.
Kadaise, mes trumpai pažinojome vienas kitą. Tu manęs visai nepažįsti.
Tada kodėl tu kalbėjai su manim? Kodėl tu panorėjai kalbėti su manim-
Ir tu ji išlaikei visą šį laiką.
Sėdėdavau ir spoksodavau į tavo nuotrauką...
bandydama įsivaizduoti kur tu esi.
Naktį, sapnuodavau, kad dingau kartu su tavimi...
ir tada prabusdavau suprasdama kur esu.
Bet mano sapnuose, tu turėjai trumpesniu plaukus ir buvai be barzdos.
[Atsidūsta]
Kur tu ėjai, kai dingai?
Į dėdės ferma šalia Prahos.
Kaip egzotiška.
[Kikena]
Aš keliavau į Rusiją...
tada į nedidelę Aziją...
ir tada į Rytus daugelį metų.
Taip ilgai.
Aš visada galvojau grįžti.
Aš tik- Aš vis maniau, rasiu tai už sekančio kampo.
Ką?
Tikrąją paslaptį.
Mačiau daug nuostabių dalykų...
bet vienintelė paslaptis kurios negalėjau išspręsti buvo...
Kodėl mano širdis negalėjo paleisti tavęs.
[Pabučiuoja ranką]
Jis nori, kad vykčiau į Budapeštą...
su juo sekančią savaitę, kad pranešti apie mūsų sužadėtuves.
Jis nori Vengrų už jo nugaros.
Jie ruošiasi jį karunuoti karaliumi.
Aš esu tikras, jo tėvas turės ką apie tai pasakyti.
Jis planuoja nuversti savo tėva.
Tai gali jam labai blogai baigtis...
tau taip pat.
Tu neturėtum į tai veltis.
[Atsidūsta] Aš esu jo plano dalis.
Jis gauna Vengrus prisitaikydamas prie mano šeimos.
- Palik jį. - Tai ne taip paprastą.
Atšauk ir pabėk kartu su manim.
Arba nieko nesakyk ir mes tiesiog išeisim.
Kol mes esam gyvi...
jis mus medžios.
Ir kai jis mus suras, jis mus nudės.
Pažiūrėk į mane.
Ar iš visos širdies nori pabėgti su manimi?
Taip, aš noriu.
Štai kur tu. Kaip ir maniau, jie mus uždarė.
Dabar patenkintas, hmm? Pasakei ką norėjai.
Nieko nereiškia, kad mes buvom parduoti visam sezonui!
Ne. žiūrėk. Tu nusiritai akmenį nuo savęs.
- Ar mes turime pinigų? - Ką?
- Ar mes turim kiek santaupų? - Taip, truputi turime.
Bet galėjome turėti, daug daugiau.
Mmm, to turėtų užtekt.
Ir antrają saskaitą, viską.
[Vyras] Žinoma, Herr Eisenheim.
Ačiū.
[Žmonės šnekasi]
Ir tu neabejoji, jog tai buvo Hercogienė von Teschen?
Prisiekiu savo gyvybe.
Kas buvo jo lagamine?
Nežinau.
Jis šalia pirmos vagono.
[Garvežio Švilupukas Švilpia]
[Eisenheim] Žemėlapis parodys susitikimo vieta.
Kai tai bus padaryta, tu keliausi toliau su ja ir aš jus seksiu.
[Vyresnis Vyras] Ir ji supranta viską kas parašyta?
[Eisenheim] Visiškai. Liko nedaug laiko.
[Garvežio Švilupukas Švilpia]
Kaip žinote, mes kartais sekame...
Hercogienę von Teschen dėl jos apsaugos.
Vakar ji buvo pastebėta, kito vyro kompanijoje.
Kokio vyro?
Iliuzionisto Eisenheim.
Ką jie darė?
- Na, jie buvo susitikę ir, uh- - Lietėsi? Bučiavosi?
Sanguliavo?
Nieko panašaus, ka matėme.
Tačiau, aš manau jie kažka kartu planuoja.
Gali būti jie ketina pabėgti.
Aš dar niekuo neesu užtikrintas. Jūsų Didenybe.
Ačiū, Inspektoriau.
- Žinoma, mes galime, surinkti daugiau informacijos- - [Šautuvas iššauna]
Jis praleido popietę Vienoje su savo tėvu.
Jis turėtų greitai pasirodyti.
[Butelio žvangėjimas]
Koks siurprizas.
Aš maniau, tau čia nepatinka.
Aš manau, tu galvoji esanti labai protinga...
ir labai demokratiška savo draugystėse.
- Ar ne? - Apie ką tu šneki?
Tavo draugą magą.
Aš žinau, jog tu buvai su juo.
Tai tiesa. Mes draugai nuo pat vaikystės.
Tu miegi su visais savo vaikystės draugais?
Su manim taip niekas nešneka.
- Su tavim bus šnekama, kaip aš tik panorėsiu! - Tu girtas.
Tu daraisi sena, ar ne?
Žinai, mano motina buvo 16-os kai ištekėjo už mano tėvo.
O tu? Ar tu gali susilaukti vaiko? Ar tu išvis naudinga?
- Ar tu stengies mane sugėdyti? - Tai nieko su tavim neturi bendro.
Visa tai susiję su manim!
Tu nesidalinsi mano lovą, jei tu su juo permiegojai!
Tu nesupranti.
Aš išvis neketinu dalintis lovos su tavimi.
Aš nevyksiu su tavim į Budapeštą.
Aš nenoriu būti tavo, plano dalimi.
Ir aš netekėsiu už tavęs.
Aš manau, tu nebuvai tokia kvaila, kad viską jam išpasakotum.
Nes jei sutrukdysi mano planus, tu man būsi nebereikalinga. Ar tu tai supranti?
Dabar, tu keliausi rytoj į Budapeštą.
Aš tau rekomenduoju, kad rytoj būtum čia anksti jau susidėjusi daiktus ir pasiruošusi vykti.
Daugiau nieko nedaryk, kas mane sugėdintų.
Viso gero.
Ką turi omeny, "Viso gero"? Grįžk.
Grįžk!
Daugiau man nepaklusi. Kalė!
[Sofi] Iš kelio.
- [Išsitraukia kardą] - Ne, prašau [Dejuoja]
[Žirgo žvengimas]
Ne, palik tai. Palik visus žibintus.
[Kvatojimas, Nepaprastas]
[Vyras] Hercogiene von Teschen!
[Vyras] Galbūt pažiūrėkite toje pusėje!
[Verkšlena]
[Vyras su šuniu] Štai čia!
Trr. Trr.
Aš maniau jūs matėte ją įlipančia kartu į traukinį.
Ne, sere. Mes laukėm jų Vienoje, bet jie išvyko iš Badeno.
- Mes manėme ji buvo kartu su juo. - [Niurna]
[Willigut] Ar turėčiau areštuoti princą Budapešte?
Tai buvo atlikta.
- Kas jūs toks? - Aš šeimos daktaras.
Ar jūs vyriausiasi inspektorius?
Taip, aš esu. Jūs suprantate, jog tai policijos reikalas dabar?
- Žinoma, kad suprantu. - Gerai, gerai.
- Jūs nustatėte mirties priežastį? - Ji nukraujavo iki mirties.
Ant jos kaklo yra žaizda...
truputi virš kairiojo raktikaulio.
Turbūt tai buvo peilis arba kardas.
Ar galiu pažiūrėt?
Inspectoriau, Aš-Aš šito netoleruoju.
Princas, šito netoleruos.
Tai ne koks antraeilis cirkas.
Žinoma, aš atsiprašau.
[Atsidūsta] Ačiū, Daktare.
Turbūt apvogė. Tikriausiai, Čigonai.
Pamatė visus tuos deimantus, negalėjo pasakyti ne.
Vyriausias Inspektoriau, dar yra vienas dalykas kurį turėtumėt žinoti.
- Taip, kas tai būtų? - Jos suknelės sulinkimuose...
Aš radau šį mažą brangakmenį.
Paskutinį kartą matyta Ketvirtadienį 7:30 vakare jojanti be palydos...
link Imperinio Medžioklės Namelio.
Groomsmanas sakė ji atvyko apie 8:30 ryte
Ką ji darė jodama viena?
[Šunys loja]
Jis tai padarė. Jūs žinot, tai buvo jis.
- Aš žinau, kas padarė ką? - Princas!
Jis ją nužudė. Jis tai buvo padaręs anksčiau, ir jūs tai žinote.
Ne. Aš to nežinau. Tiesą sakant, Aš ganėtinai įsitikinęs, jog jis to nepadarė. Jis Budapešte.
- Jis ją nužudė prieš išvykdamas! - Aš bijau, jog faktai neremia jūsų teorijos.
- Ji ketino jį palikti. - Dėl ko? Dėl jūsų?
- Taip! - Nebūkit toks absurdiškas, Herr Eisenheim.
Jis ją nužudė, nes negalėjo jos paleisti.
- Ji žinojo jo paslaptis. - Kokias paslaptis?
- Paklauskit savo inspektoriaus. Jis žino- - Liaukis! Tuojau pat!
[Pajuoka] Ar jūs visiškai korumpuotas?
Ne, ne visiškai. Ne.
Todėl patariu jums nieko nekaltinti, ypač Jo Didenybės.
Arba pats būsite uždarytas į kalėjimą.
[Arklių kanopos]
- Kur sargybinis, kuris ją išleido pro vartus? - Išvyko su princu.
- Ar kas nors iš tarnų matė ja išvykstat? - Visi miegojo.
Ah-ha. O kaip jis?
He, uh, jis pastatė jos arklį į pirmą gardą kai ji atvyko.
Ah.
Štai ši?
Mes neturime jurisdikcijos Imperijos patalpose.
Ačiū. Aš žinau.
Tai ką jūs darote?
[Atsidūsta] Tyrinėjam.
Klausote to mago, taip?
Mes žinome, tai buvo jis.
Ne, aš manau yra kitaip.
Princas grįžo.
[Žvengimas]
- Vyriausiasis Inspektoriau. - [Men Šauksmai]
Mes turėtume eiti. Dabar.
- [Žvengimas] - [Atsidūsta]
Ką radote?
- Paskutinį kartą, ji buvo matyta išjojinti viena, iš čia. - Taip.
Ir pagal jūsų informacija, tada aš ją išmečiau.
- Ar ji nusižudė? - Ne. Tai tikrai buvo žmogžudystė.
- Ar turite įtariamajį? - Greit turėsim, Jūsų Didenybe.
[Pasakoja] Vėliau tą savaitę, mes areštavome vyrą ir apkaltinom jį žmogžudyste...
bet aš žinojau, kad tai nenuramins Eisenheimo.
Mano vyrai ir toliau jį stebėjo.
Atsigavęs po sielvartos jis nusipirko seną teatrą.
Puiku.
[Pasakoja] Jis atleido savo vadybininką...
ir pradėjo rengtins naujo tipo pasirodymui.
[Minia Šnekasi]
[Minia Šūkteli]
[Vyras] Kas jis?
Mano vardas Frankel.
- Iš kur tu atėjai? - Aš atėjau iš Brun.
Mano tėvas ten yra stiklų šlifuotojas.
Kaip tu čia, šį vakarą atsiradai?
- Aš nežinau. - [Moteris] Ar tu gyvas?
[Vyras] Ką tu mums gali pasakyti apie kitą pusę?
- Kaip tai atrodo? - [Moteris] Taip, papasakok mums.
[Moteris #2] Tu turėtum žinoti. Paslaptingų dalykų.
[Vyras] Pasakyk ką nors dvasiško.
[Aikteli]
[Plepasi]
Jiems neatrodo, jog tai buvo triukas.
[Vyras] Eisenheim! Išlįsk ir šnekėk su mumis!
[Pasakoja] Eisenheimo publika visada buvo entuziastinga...
bet dabar jis traukė daugiau... aistringu sekėjų.
[Minia Murma]
[Eisenheim] Madam. Prašau?
[Žingsniai]
[Minia Aikteli]
Su tomis...
dvasių apraiškomis...
Eisenheimas mums puikiai įrodė
sielos nemirtingumą.
Dvasia vėl buvo patvirtinta...
tiesiai moderniajam, moksliškam materializmui į veidą.
Spiritualizmo darbas pažadins žmogiškumą...
už naują, moralinį nuoširdumą.
"Tai revoliucinis judėjimas, ir mes pasuksime imperija...
į dvasinę respubliką."
- [Papučia] - Manai Eisenheimas už viso to?
[Atsidūsta]
Kodėl aš turėčiau rūpintis magu? [Scoffs]
Jis įrodo esąs daugiau nei magas, Jūsų Didenybe.
Jis šarlatanas. Apsimetėlis.
[Prunkščia] Jis apsimeta turįs antgamtiškų jėgų-
Apkaltinkit jį už sukčiavimą.
- Pirma, mes turime įrodyti, kad tai apgavystė. - Tai taip ir padarykit.
Išsiaiškinkit kaip triukas yra padaromas, ir tada areštuokite jį.
Tai tik grubi demonstracija, Inspektoriau.
Bet jūs matote kaip tai galėtu veikti.
[Projektorius kalena]
Taip, aš matau. Neblogai, neblogai.
Mums reikia šnipo Eisenheimo trupės viduje.
- Tie Rytiečiai, mums nieko nesakys. - Mm.
- Aš jau bandžiau. - Tikrai. Tada pabandyk ką nors kitką.
[Girgžda]
[Durys trenkiasi]
[Vyras, Neaiškiai]
[Moteris, Neaiškiai]
Kas čia nutiko?
Viena iš tų dvasių, iš teatro, ten gatvės pabaigoj.
- Taip. Ten toliau. - Kur?
- Ten. - Štai ten. Tai berniukas.
- Taip. Žiūrėk, žiūrėk. - Nesveiki!
- Kur tas dalykas? - Štai ten.
- [Kukčiojimas] Štai ten. - Uh-huh. Ar tu tai matei?
[Verkia] Mm!
[Vyras, Atsidūsta] Dieve. Šmėkla. Aš mačiau. Aš prisiekiu.
- [Vyras #2] Taip! - [Vyras #3] Štai ten.
[Moteris Aikteli]
[Minia Aikteli]
[Minia Rėkauja]
[Vyras] Kur jūs jį vedate?
Aš noriu sužinoti, kaip tai daroma.
Iš pradžių apelsino medis, dabar tai.
Ar aš turiu atskleisti visas savo profesionalias paslaptis policijai?
Šiuo atveju, taip, arba aš būsiu priverstas jus areštuoti.
- Kokiais kaltinimais? - Na, pradėsime, nuo apgavystės.
- [Beldžiasi] - [Durys atsidaro]
- Atleiskit, Vyriausiasi Inspektoriau- - Ką?!
Aš manau, jums derėtų pažiūrėti pro langą.
- Kas jie tokie? - Jie susirinko čia dėl jo.
Oh!
O dieve, tu turi ištikimų sekėjų.
- Ko jie tikisi iš tavęs? - Neturiu idėjos.
Ką sako tavo šnipai?
Kad planuoji nuversti monarchiją, galbūt.
Kodėl? Vien dėl to, kad princas yra žudikas?
Jis ne žudikas. Tikrasis žudikas kalėjime.
- Jis nuteistas kaltu. - Jūs sučiupote ne ta žmogų.
- Jūs to nežinote. - Ne, bet jūs žinot.
Hmm.
Herr Eisenheim, jūs taip pat sėsit į kalėjimą...
jei nepaiškinsit man, ką jūs darote.
- [Vyras] Paleiskit jį! - [Vyras #2] Arba mes!
Bausmė bus tik didesnė jei ta banda įsiverš į pastatą.
[Minia Skanduoja] Eisenheim.! Eisenheim.! Eisenheim.!
- Na? - [Skandavimas Tęsiasi]
Ką jūs darote? Stok!
- Stok! - [Minia] Eisenheim.!
- [Skandavimas Tęsiasi] - [Moteris] Štai jis!
- [Plepesys] - [Eisenheim] Paklausykit manęs, prašau!
- [Cheering, Applauding] - You must listen to me, please!
[Nutrunka Plojimas]
Ačiū, kad susirinkote. Aš kalbėjau su vyriausiuoju inspektoriumi.
Ir aš manau įvyko didžiulis nesusipratimas.
Aš noriu, kad jūs visi žinotumėt...
jog viskas ką jūs matėte mano teatre yra iliuzija.
Tai triukas.
Tai netikra.
Aš negaliu sugrąžinti mylimųjų iš kapų.
Aš negaliu gauti žinučių iš kitos pusės.
Aš atsiprašau, jei jums suteikiau netikrą viltį.
Mano intensija buvo pralinksminti, nieko daugiau.
- [Murmėjimas] - [Eisenheim] Aš dėkoju už jūsų palaikymą.
Bet jūs turite eiti namo.
Prašau, jūs turite eiti.
[Langas užsidaro]
Tai va. Aš viską paaiškinau, todėl tai negali būti apgavystė.
Ar galiu išeiti?
[Žingsniai]
[Giliai Atsidūsta]
Jis tave apgavo? Ar ne?
Ne, Jūsų Didenybe.
Tai kodėl tu nuvili mane?
Aš maniau, galiu tavim pasitikėti.
Aš maniau, tu esi žmogus, kuris bus šalia kai tapsiu karaliumi.
- Ar aš suklydau apie tave? - Ne. Jūs nesuklydote, Jūsų Didenybe, ne.
Man reikia žmonių, kurie atlieka jiems skirtas užduotis!
Vietoj to, aš apsuptas kvailių.
Galiausiai, aš turiu viską daryti pats.
- Aš matau, ši byla bus ne kitokia. - Mm.
[Durys Užsidaro]
- Kaip aš atrodau? - Paprastai, Jūsų Didenybe.
Labai paprastai.
Aš manau, man tai patiks.
- Jie jūsų neatpažįsta. - Gerai.
Ir laikykis atstumo. Aš nenoriu būti pastebėtas su policininku.
[Dūzgimas]
[Minia Susijaudinusi]
[Aikteli]
[Vyras Minioje] Kas tu?
[Vyras #2] Ar tu Hercogienė von Teschen?
- Taip. - [Plepesys]
[Vyras] Kas jums nutiko?
Ji buvo nužudyta. Ar jūs buvot nužudyta?
[Vyras] Kieno?
[Vyras #2] Ar jie areštavo gerą žmogų?
[Vyras#3] Prašau, pasakyk. Kas tave nužudė?
- [Vyras #4] Pasakyk. - Kažkas. Čia.
- [Minia Aikteli] - [Vyras] Pasakyk, ir parodyk į jį.
[Vyras #2] Ar tai buvo princas?
[Vyras #3] Jis nužudė moterį prieš tai!
[Vyras #4] Hey! Princo čia net nėra.
[Vyras #5] Princas ją nužudė! Kažkas turi būti daroma!
[Minia Aimanuoja]
[Plepesys]
Vyriausiasi Inspektoriau, ar jūs tikras, jūs pagavote tikrąjį žudiką?
- Ganėtinai užtikrinas. Atleiskite. - Ar jūs ištyrėte princą?
Jis negali toliau būti laisvėje jei tai tiesa.
- Jam turi būti parodytas teisingumas. - Tai neteisybė.
Magiškas triukas nėra įrodymas. Koks jūsų vardas?
- Aš nesuprantu kodėl tai turėtų rupėti. - Aš patariu jums pone, žiūrėti ką sakote.
Aktorė net neatrodė kaip Sofi
Bet publika yra kvaila ir jis tai žino.
Jis jais manipuliuoja. Jis pats nieko nepasakė.
Jo aktorė nieko jaudinančio nepasakė.
Jis paliko publikai kelti kaltinimus.
Žinoma, visi pasisakė už jį.
Spėju, tu nepasižymėjai tų žmonių?
Aš bijau, mes neturėjom pakankamai vyrų šį vakarą.
Sekančio pasirodymo metu, aš noriu, kad tokius areštuotumėt.
Visu lyg vieno. Eisenheimą, visą trupę.
Aš noriu, kad iš jo padarytumei pavyzdį...
prieš jo pasiekėjus.
Vakar kvailai pasielgei.
[Atsidūsta]
Žinai, jog tu negali jo nugriauti.
- Negali nugriauti monarchijos - O, aš žinau aš negaliu.
Tada daugiau jos neprikelk.
Neprovokuok tų klausimų.
Eisenheim, aš nenoriu tavęs areštuoti.
Aš ciniškas žmogus, Dievas žino...
bet jei tavo apraiškos kokiu nors būdu yra tikros...
tada net ir aš pripažįstu, kad tu esi labai ypatingas žmogus.
Ir net jei tai yra triukas, tai lygiai taip pat įspūdinga.
Bet kuriuo atveju, tu turi dovaną.
Tad neversk manęs sodinti tave į kalėjimą!
Prižadėk man, kad to daugiau nedarysi.
Aš tau prižadu, tau patiks sekantis pasirodymas.
[Atsidūsta] Ko tu nori?
- Nieko. - Tai kodėl ją prikeli?
Kad būčiau drauge su ja.
Būtu su ja.
- Viskas paruošta? - Taip, sere.
- Mes bandome įvertinti, kaip jis galėtų pabėgti. - Jis nepabėgs.
- Aš norių sargybininkų prie kiekvienų durų ir langų! - Sere.
Aš noriu jūsų atsiprašyti už savo elgesį pastaruoju metu.
Bet aš noriu susitaikyti, jei išklausysi mano pasiūlymą.
- Na, aš nežinau. - Tai bus vertinga, Josefai.
Tu žinai, aš šiuo metu labai užsiėmęs. Aš tiesiog nesedėjau ir nelaukiau tavęs grįžtančio.
Ne. Žinoma ne.
Aš noriu, kad tu prisiimtum mano finansų kontrolę.
Ir mano turtus.
- Viską. - Viską?
Taip. Įskaitant šį teatrą...
ir visus šio vakaro pasirodymo čkius...
kuriuos aš nuoširdžiai tau siūlau.
- Ką pasakysi? - Gerai.
- Padarysiu. - Gerai. Gerai.
Ar norėtum, kad tave šį vakarą pristatyčiau?
Ne. Šį vakarą, tiesiog mėgaukis reginiu.
[Murma]
Atleiskit, Vyriausias Inspektoriau. Aš esu Josefas Fišeris, Eisnheimo vadybininkas.
Taip, aš pamenu.
- Kas vyksta? Kodėl tiek daug policijos? - Atsargumas, Herr Fišerį.
- Atsargumas. - Ar jūs planuojate areštuoti Eisenheimą?
Oh, tai priklauso tik nuo jo.
[Murma]
- [Aikteli] - [Moteris] Ten! Ten!
[Moteris] Tai Hercogienė von Teschen!
[Plepesys, Didėja]
Kodėl tu buvai nužudyta?
- Aš norėjau jį palikti. - [Moteris] Palikti ką?
- Princą? - Žinoma.
- [Vyras #2] Mes netikim! - Aš bandžiau pabėgti.
Aš turėjau savo pakabuką kai miriau.
Bet dabar jis dingo. Jo nebėra.
- [Vyras] Pasakyk, prašau. Kas tave nužudė? - Ar tai buvo princas?
Mes turim ką nors daryti!
- Eikite kartu. - [Vyras] Mes turim jai padėti!
[Policininkas] Į priekį!
[Policininkas Pasitraukit!
Jo Didenybės...
ir Vienos miesto vardu, aš areštuoju Eduardą Abramovicz-
taip pat žinomą kaip Ilizionistas Eisenheim-
kaltinamas viešu drumstimu...
Šarlatanizmu ir gąsdinimais imperijai!
- Ne! - Grįžk, grįžk!
[Šūkavimas]
- [Policininkas] Liaukitės! Tuojau pat liaukitės! - [Aikteli]
[Minia Aikteli]
[Šaukia]
[Šaukia, Dejuoja]
- [Vyras] Jis pranyko - [Moteris] Kur jis?
[Šaukia] Raskit jį!
- Kur jis? - Jis buvo štai ten.
- Kaip buvo atliktas triukas? - Jokio triuko.
- Kaip jis buvo atliktas? - Aš nežinau. Niekas nežino.
Po velnių!
[Atsidūsta]
[Aikteli]
[Pasakoja] Mano vairuotojas nuvežė kardą į policijos būstinę.
Mano vyrai jį išegzaminuos, ir pažiūrės ar brangakmenis tinka...
rastas ant Hercogienės von Teschen's kūno- Aš neabejoju, kad taip ir bus.
O po to, aš atėjau čia...
ir tada jūs manęs paklausėte kodėl vėluoju.
Jūs pavogėte imperinę nuosavybę.
Tai atrodo nereikšminga palyginus su žmogžudyste.
Net jei tai būtų teisybė, tu neturi čia jurisdikcijos.
Tai teisybė. Jūs čia galite elgtis kaip tik norite be pasekmių.
Niekas negali jūsų nubausti.
- Išskyrus vieną žmogų. - Ir kas tai būtų?
Imperatorius.
Aš nemanau, kad jis paliks karūna žmogžudžiui, kaip manai?
- Jis niekada tavim nepatikės. - Galbūt nė.
Hmm.
Bet, aš parašiau jo pagrindiam būstui laišką...
pasakantį viską.
Įskaitant tavo planą nuversti imperatorių.
Aš žinau jie tai išklausys.
Tu nebūsi karūnuotas- ne su mano pagalba.
Daugiau nebenori būti policijos vadu? Ar Vienos meru?
Nenori būti, baronu ar aristokratu?
Aš manau šiuo metu tai neturi nieko bendro.
Tu kvailį. Jis apgavo tave.
Jis tavim manipuliuoja. Jis turėjo kardą per pasirodymą.
Jis galėjo išlupti atsilaisvinusius ir padėti juos čia.
- Jis viską suplanavo. - Tu buvai girtas.
Visa tai tik triukas. Tai iliuzija.
Galbūt yra tiesos šioje iliuzijoje.
Tau reikia susisiekti su savo vairuotoju, ir pargabenti kardą atgal.
- Arba ką? - Aš tave nušausiu. Galbūt aš tave nušausiu vis tiek.
Ir tada būsi nužudęs policijos inspektorių ir Hercogienę.
Arba galbūt tu pats save nušausi.
Tu, uh, save nusižudei, netekęs galvos, kai blogai pasirodei savo lyderiui.
[Žirgai joja]
Ah. Spėju atjojo, keletas pareigūnų iš pagrindinio būsto.
Jie turbūt gavo mano laišką.
- Ko tu nori? - Aš nieko nenoriu.
Gerai. Gerai. Nieko ir neturėsi.
- Džentelmenai- - Situacijia tokia aiški.
Visi, visiškai nekompetentingi.
Mano tėvas smugdo imperiją...
ir niekas nepastebi, niekas nieko apie tai nežino.
Aš pasiūlau sutvarkyti betvarkę ir tu mane išduodi!
Jūs visi tampate nereikalingi. Jūs visi būsit pakeisti.
[Giliai Atsidūsta] Šalis bus valdoma negrynakraujų!
Tūkstančiai skirtingų rėkiančių balsų, ir niekas nebus padaryta!
Niekas! Aš padariau viską ką galėjau.
Per daug! [Aikteli]
- Žymiai per daug. - [Beldžiasi]
[Vyras] Jūsų Didenybe! Ar jūs viduje?
[Vyras #2] Jūsų Didenybe, atidarykite duris.
- [Tarška] - Prašau. Atidarykite duris.
- [Daužoma] - [Vyras] Tavo tėvo leidimu...
Aš primygtinai reikalauju atidaryti duris!
- Jūs privalote atidaryti duris! - [Daužymas Tęsiasi]
- Jūs visi kvailiai. - [Inspektorius Aikteli]
- Prašau, Jūsų Didenybe! - Aš nebelauksiu.
- [Daužoma] - Aš nebelauksiu.
- [Kūnas Nukrenta] - [Vyras] Išlaužkite duris. Išlaužkite!
- [Durys Išlaužiamos] - [Dejavimas]
- Kas nutiko? - Princas ką tik nusišovė.
[Atsidūsta]
[Dejuoja]
Ar jūs Vyriausiasis Inspektorius Uhl?
Buvau toks.
Tu! Kas tau tai davė?
- Kas tau tai davė? - Herr Eisenheimas!
Kada?
- [Nepaprastas] - [Vyras] Atsargiai!
[Konduktoriaus Švilpuko Garsas]
- Visi įlipę! - [Garvežio Švilpuko Garsas]
Bilietas ir popieriai.
[Konduktorius] Visi įlipo!
[Garvežio Švilpuko Garsas]
[Garvežio Švilpuko Garsas Tęsiasi]
[Eisenheimo balsas] Kai tai bus atlikta...
jūs nuvyksite į priekį su ja, ir aš jus seksiu.
- Ir ji supranta viską iki galo? - Visiškai.
[Willigutas] Manai Eisenheimas už viso to?
[Eisenheimas] Tai, ką reiškia, mirti?
- [Inspektorius] Ko jūs norite? - [Eisenheimas] Būti su ja.
[Inspektorius] Būti su ja.
[Daktaras] Vyriausias Inspektoriau, yra vienas dalykas kurį turėtumėt žinoti.
[Eisenheimas] Jūsų kardas labai gražus. Ar galėčiau jį pamatyti?
- [Sofi] Tu girtas - [Inspektorius] Jūs buvote girtas.
[Leopoldas] Jis šarlatanas. Apgavikas.
Jis viską suplanavo.
[Eisenheimas] Viskas ką matėte yra iliuzija.
- Tai triukas. - [Aikteli]
[Atsidūsta]
[Švilpuko Garsas]
[Juokas]
[Juokas tęsiasi]